Алексей Апухтин
Студени, редки са печалните ни срещи…

Превод от руски: Георги Мицков, —

chitanka.info

Студени, редки са печалните ни срещи,

и пуст, безсмислен спор,

и твоите слова, уклончиви и вещи,

и твоят вид студен и строгия ти взор —

и всичко ни подсказва вече края,

че щастието свърши между нас.

Но мъчно е това да го призная

и как с живота си да свърша аз?

Припомням си като дете, когато рано

ме будеха от сън в студен и зимен ден,

устата молеха по-дълго да остана

в уюта на леглото си спасен.

Закрил лицето си, аз плачех разярено,

обзет от дневните тревоги вън.

И пак щастлив заспивах мигновено

да хвана моя мил и отминаващ сън,

да не изчезне той подобно блян безследен.

Пак този детски страх изпитвам в тоя миг.

Прости ми този сън последен

е отхождащия ден под мътния светлик!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.